Jeg lurer på om han innbiller seg dette så sterkt at det blir virkelig?
Er dette kun i hodet hennes? Er det psykosomatisk?
Det dreier seg om både psykologiske og emosjonelle komponenter.
Noe av det fins bare i sinnet hennes, vil jeg tro.
Jeg tror det fins en forbindelse mellom kropp og sinn.
Sykdom er en funksjonsforstyrrelse i hjernen.
Jeg anser det å skille mellom hjernen,
kroppen og sinnet som kunstige grenser.
De er knyttet sammen på en sømløs måte.
Pasienter som har emosjonelle problemer
som manifesterer seg fysisk.
Vi mener dette særlig er tilfelle ved kronisk sykdom.
Hjernen er i stand til å skape fysiske,
ekte fysiske endringer, av seg selv.
Tanken om at alt bare er i hodet ditt er interessant.
Det er ikke mindre reelt enn i kroppen.
- Hei. - Hei, Beth.
La oss sette i gang med å få deg bedre.
Takk, Beth.
- Si: "Jeg vil være frisk." - Jeg vil være frisk.
Og nå gjør du testen i revers,
- så hold på punktet i magen. - Ok.
- Si: "Jeg vil være frisk." - Jeg vil være frisk.
Ok, den slår ut kraftig...
Hei. Jeg er Beth Daniel.
Jeg er medstifter av Quantum Techniques.
Jeg skal lære dere "Kom i gang raskt" -delen...
...som alle våre nye klienter bruker
for å forberede seg til å bruke behandlingskodene våre.
Hvis vi sjekker, er jeg 100 prosent over ethvert hinder for nøyaktig testing,
hundre prosent fritt for feil i testingen.
Det slår ut rent.
Nå plasserer du fingertuppene på den ene hånden
fem centimeter over navlen din.
Hva har du spist i dag?
- Pommes frites. - Ok.
Pommes frites slo ikke bra ut.
Da skal vi rense og skylle ut noen av disse giftene.
Lillehjernen, lever, nyrer,
urinblære, tykktarm, blod, spytt, lunger...
Energi-healingen har definitivt gjort noe for meg.
- Si: "Dette produktet." - Dette produktet...
- Si: "Mer enn én". - Mer enn én.
La oss prøve to pr. dag nå.
Det belager seg på antakelsen om at...
Kroppen har et minne om...
Jeg forstår det ikke helt.
Og jeg var veldig skeptisk til å begynne med,
for det var mye penger.
Hvor lang tid tar det vanligvis å gjøre det over telefonen?
- Rundt tjue til tretti minutter. - Ok. Fint.
Jeg ville ikke vite hva det var, for jeg ville ikke være...
Ha en holdning som: "Himmel, hva er det vi driver med?"
For jeg så at det hjalp henne.
Takk, Beth. Du er den beste.
Ha det.
Du også. Ha det, Pilar.
Jeg føler meg mye bedre.
Jeg gjør det.
Dette er utendørs-spaet mitt.
Jeg må sette meg på huk, men det virker.
Jeg vet ikke. Dette plager meg ikke noe særlig.
Janine hater det.
Det er dusjen min.
Hei.
Hvordan går det?
Jeg er glad jeg ikke tok på aftershave.
Ikke si at du har den paraplyen.
Få den så langt unna... Ja, få den greia vekk.
Jeg heter Leonard Golson...
...og jeg har kjent Jill i...
Vi husker ikke når vi først møttes,
men vi har kjent hverandre siden midten av 90-tallet, minst.
Jill var sorgløs, vennlig.
Hun likte å danse. Hun likte å feste.
En glad person, vil jeg si.
Men noe har gått skeis,
og jeg vet ikke helt hva det er i hennes tilfelle.
Hun sier det er muggsoppen.
Så den paraplyen...
Jeg kjøpte den, en som var helt lik,
en gang da det regnet, og jeg gikk på toget,
og jeg fikk
en rar smak i munnen, hjertet hamret,
prikking i føttene.
Det banket i eggstokken min.
Tuller ikke. Høyre eggstokk...
Det skjedde over tid.
Hvordan kunne det...
- Er det i det hele tatt... - Er det i det hele tatt en greie?
Jill er ikke nødvendigvis konsekvent når det gjelder intensitet
eller hva som faktisk plager henne.
Vi har vel ikke hatt paraply-samtalen før.
Nei, vi har aldri hatt paraply-samtalen.
Sist vi sås, var hun ikke plaget av klærne mine.
Det gikk fint. Gangen før det
var nesten alle plaggene mine en plage,
og det var det samme antrekket, så vidt jeg kan huske.
- Skål. - Hva skåler vi for?
At du skal bli bedre.
Jeg har lyst til å se deg oftere.
Da Jill ble syk,
var det voldsomt mye på gang.
Hun var i ferd med å bryte med kona si.
Bare det er nok til å gjøre hvem som helst gal.
Da Jill og jeg traff hverandre, var hun fortsatt involvert i...
Et tidligere forhold.
Det hadde vært slutt en stund, men de...
bosituasjonen var komplisert.
De bodde ikke sammen,
men de var romkamerater.
Jeg var inn og ut av den leiligheten og...
hadde stadig svære sammenbrudd.
Og på et tidspunkt sa jeg:
"Jeg er lei meg på grunn av dette forholdet og allting,
men ikke så lei meg.
Dette er ikke bare følelser."
Det var ting i leiligheten som trigget meg.
Hva jeg tror årsaken til Jills sykdom er?
Den er antakeligvis forårsaket av alt stresset i livet hennes.
Skilsmissen,
flytte ut av huset. Hun mistet et helt fellesskap.
Jeg tror alt dette ble for mye.
Det ville vært for mye for hvem som helst.
Jeg tror jeg kunne følt meg bedre.
Det var det som var greia. Jeg forsto ikke at jeg ble sykere.
Og så kjente jeg lukten av klærne mine.
Du kjenner meg ikke hvis du tror
jeg plutselig gjorde en hobby ut av det å være syk
når jeg har funnet noen jeg elsker,
tjener penger, funnet min vei rent karrieremessig...
Alt funker.
Hvorfor skulle jeg bestemme meg for
å kaste alle pengene ut av vinduet
og ha det elendig?
Det er noen som røyker.
Hvis det er en servitør, skal jeg ikke si noe.
Det er ikke det.
Dette rimer ikke.
Noe er galt, og jeg greier ikke helt å definere det.
Hun er fysisk til stede,
men en merker at hun ikke er mentalt til stede.
Unnskyld, jeg kan lukte den der inne.
- Kunne du? - Ja.
- Takk skal du ha. - Det er greit.
Takk.
Fra huset til Jake til Hansa-senteret er det...
...minst ti timer.
Det er ekstremt vanskelig for Jake å kjøre så langt.
Jeg gjorde mye research om Hansa-senteret.
De gir deg spesifikk behandling for det som feiler deg.
Hansa-senteret fokuserer
på naturmedisin og homøopati
ved sykdommer som ikke vil gi seg,
med særlig fokus på Lymes sykdom.
De bruker mye alternativ medisin der.
Jeg vil bønnfalle dem om å hjelpe meg.
Jeg vil bare at noen hjelper meg,
at noen kan gi meg litt lettelse.
Bare et lite glimt.
Når må du være der i morgen?
Kvart på ni.
Min rolle mens Jake får behandling er...
å legge ting til rette som best jeg kan.
Mens vi er her, er planen min
å gjøre notater om symptomene hans hver dag.
Notere hva slags behandling jeg får på hvilke dager,
hjelpe meg med å gå ned gangen hvis jeg trenger det.
Handle inn det vi trenger av mat.
Jeg har ikke noe imot å gjøre dette.
Hansa-senteret gjør mange ting jeg aldri hadde hørt om før,
men alle legene ved senteret er cand.med.
Mange av dem har flere medisinske grader.
Både B og jeg handler
ut fra antakelsen om at jeg vil bli bedre,
og at jeg flytter tilbake til Nashville
og lager musikken til programmet.
Vi gifter oss og flytter sammen.
Jeg håper å bli bedre.
Noen dager er det vanskelig
å tenke at han blir bedre,
for det virker som om han har nådd et platå.
Hvis Jake ikke blir bedre...
Jeg prøver å ikke tenke på det.
Jeg må sitte her og klemme denne mellom beina
Øvelsen er fra fysioterapeuten,
og hun vil jeg skal fokusere på buken.
Dette er definitivt trening.
Når det gjelder veien mot tilfriskning,
syns jeg at jeg har hatt mye framgang.
Jeg er kommet dit fordi jeg har vært...
i behandling i over to år nå.
Det har vært svært vanskelig.
Men nå kan jeg kjøre selv.
Jeg kan dra på butikken.
Jeg er selvsagt begrenset. Jeg kan ikke gå inn i alle typer butikker.
Jeg må gå til de som er økologiske.
Jeg kan se at kroppen responderer bedre
når det gjelder lymfesystemet.
Jeg syns jeg kan se resultatene jeg ønsker å oppnå.
I dag har jeg hatt en god dag.
Jeg har hatt opp- og nedturer.
Én ting jeg ikke har nevnt...
er koden min.
Jeg har dem her.
ENERGIHEALEREN TIL PILAR, BETH DANIEL, FORESKREV KODER SOM PILAR SKAL FREMSI.
DANIEL MENER AT DET Å REPETERE DISSE KODENE "STYRKER KROPPENS EVNE TIL Å LEGE SEG SELV."
Jeg sier til meg selv: "Jeg er glad i deg, jeg er glad i deg."
Hvis du har intensjonen, vil det skje.
Og det er der forbindelsen mellom kropp og sinn virkelig fungerer.
Og det virker. Det gjør det.
Hjernen, sinnet,
er forbundet med resten av kroppen via nervebaner.
Vi er våre hjerner,
og hvordan vi har det avhenger av hvordan vi oppfatter ting.
Så det er ikke overraskende at folk føler seg bedre
hvis de føler at de foretar seg noe.
Hvis du kan jobbe med det indre, har det virkelig effekt på hjernen
og sinnet, hjertet og kroppen,
og kroppen leges og blir sterkere.
Jeg både føler og tror på, og har mye håp om,
at jeg vil bli 100 prosent igjen.
Og jeg skal klare det.
- Ok, Leonard. - Ja, kjære. Hva er det?
- Øyeblikket har kommet. - Å, kjære vene.
- Husker du denne? - Jeg husker den, ja.
Denne er virkelig din greie, hva? JILL LAGER SINE EGNE DETOX-STIKKPILLER
Min greie, ja.
Denne oljen stinker forferdelig,
men den er fortreffelig når det gjelder å drive ut faenskap.
Hva er det?
Denne kostet 100 dollar.
- Tuller du? - Ja, altså...
- Jeg tuller ikke. Den lukter så ille. - Hundre dollar?
Ja.
En, to, tre.
- Sånn, ja. - Ok.
Himmel, det lukter vondt.
Du vet at det ikke er nok. Du må fylle den...
Ja.
Jeg er bekymret for Jills økonomi.
Hun er en kjær venn. Hun har det skikkelig dårlig nå,
med en sykdom
som det ikke blir forsket like mye på
som for eksempel krigsskader,
som har 3000, 4000 års forskning i ryggen.
Hvordan kan vi vite om dette virker
- når det ikke fins noen historie? - "Virker" er på en måte...
- Alt jobber sammen. - Ja...
Du kan ikke si: "Dette virker. Dette virker."
- Det er mer helheten som teller. - Ja og nei.
Vi må ha data på dette, greit?
Jeg har ekspertenes eksperter
på sykdommer forårsaket av biotoksiner på saken.
Ja.
Så hva får deg til å tro
at de gir meg saker som ikke virker?
Du har et helt skap fullt av saker
- som skal gjøre deg bedre. - Ja.
Noen av de sakene er ikke bra for deg i det hele tatt.
- Vent litt... - Noen av disse sakene...
Noe av det gjør en utrolig jobb, mens noe...
Hvor har du den informasjonen fra?
- Hva får deg til å tro at det er sant? - La meg snakke ferdig.
Noe av det jobber sammen med andre saker for å få dette til å virke.
Hvorfor tror du noen saker ikke virker?
Dette er nytt, en oppfinnelse fra det 21. århundre.
Så jeg ønsker å...
Hvis hun skal gjøre dette,
hvis hun skal gå til alle disse legene,
håper jeg at det i det minste blir samlet inn data
slik at de kan forbedre det de gjør og hvordan de gjør det.
...mer nøyaktig informasjon, med tidspunkt og dato og hva vet jeg,
- hva du gjorde og ikke gjorde... - Ja vel.
...vil han kunne gi deg en mer nøyaktig diagnose.
Det er fælt å ikke bli trodd.
Det er vanskelig, for det syns ikke.
Folk tror ikke det er virkelig.
Jeg er funksjonshemmet.
Dette er ikke bare en lekker liten maske du bærer
på grunn av støv eller bygningsarbeider.
Dette er alvorlige saker.
Jeg er engstelig fordi sykdommen tåkelegger hjernen hennes,
og jeg er bekymret for at den hjernetåken skal føre henne til
en eller annen guru som gjør ett eller annet vilt eller dumt
og tar alle pengene hennes
og gi henne falske forhåpninger.
Du har ikke noe data.
Du har mange folk som sier: "Prøv dette. Prøv det..."
Dataene viser at jeg har blitt bedre.
Når folk sier: "Det er bare innbilling.
Du må endre måten du tenker på."
Eller "det feiler deg ingenting", tenker jeg: "Ja vel, greit.
Så du vet hva dette er og hva det ikke er."
"Du er ingen lege."
Vi er på vei til Hansa-senteret nå,
og først skal vi snakke med legen.
De fokuserer mest
på lymfesystemet mitt, så...
Jeg får bioresonansterapi.
De gir deg elektrisk sjokk, men det er veldig subtilt.
Mye av det er ulike former for lysterapi.
De bruker laser og alt mulig.
Legen hadde i grunn ikke mye å si.
Det kan virke som at den ene tingen jeg var bekymret for,
de hvite blodcellene mine,
tallet synker,
noe som betyr at immunforsvaret er alvorlig svekket.
Jeg fikk noe som kalles hodemagnet.
Du legger deg ned og stikker hodet inn i en diger magnet
som drar ut tungmetaller.
Jeg gikk derfra
med en følelse av at hodet mitt var blitt dratt i stykker.
Dagen i dag har vært kjempevanskelig.
Jeg vet ikke om de hjelper meg.
I går kveld
var hele kroppen nummen.
Hodet mitt...
Jeg visste ikke hvor jeg var.
JAKE SKAL GJENNOM EN SØVNTEST FORDI HAN HAR SØVNAPNÉ OG MARERITT.
Jeg drømte at
jeg hadde blitt skutt flere ganger i brystet,
og jeg følte den fysiske smerten mens jeg sov,
og så våknet jeg, og hjertet raste i brystet på meg
og det var vanskelig å puste.
Jeg har fått diagnosen generalisert angstlidelse.
Jeg har hatt den i snart 15 år.
Men jeg har hørt at Lyme kan forårsake merkelige psykologiske fenomener.
Kronisk angst kan gi mange fysiske symptomer.
De er virkelige. Kroppen og sinnet kommuniserer.
Det er derfor folk har vondt i magen når de er opprørt,
magen får signaler fra hjernen om at du er opprørt
og responderer deretter.
Har du noen spørsmål om instrumentet eller...
Nei.
- Kyborg. - Jeg liker det ikke.
Liker du det?
Hun vil være nestemann, ikke sant?
Nei?
Jeg er ikke vant til å se ham koblet opp sånn.
Det ser skremmende ut.
Nei.
Hva syns du han ser ut som?
Syk.
Ha det. Vi ses i morgen.
- Ok. - Jeg elsker deg.
- Ha det.
Jeg har ikke lyst til å dra... SISTE BEHANDLINGSDAG
...fra Kansas når jeg føler meg sånn som dette.
Jeg klamrer meg desperat til håpet,
men jeg er veldig redd.
Å, pokker.
Jeg kan ikke.
En vil bare gjøre vanlige ting
og ikke måtte bekymre seg for kjemikalier som måtte finnes der.
Nei. jeg går ikke dit bort. Ikke søren.
Jeg vil ikke at det skal være sånn.
Ikke noe av det.
Takk skal du ha. Ha en fin dag.
Er alt i orden?
- Ja? - Mer eller mindre.
- Hva? - Mer eller mindre.
Det går bra. Takk. Ha en god kveld.
Jeg er kvalm. Jeg føler meg helt ute.
Det får hjernen min til å...
Som om jeg ikke har kontroll over den.
Det er som om kroppen min styrer det hele. Jeg har ikke noe med det å gjøre.
Jeg vet jeg ikke må ta av
og gjøre dette til et problem.
Det er ikke et problem. Det er bare det at kjemikaliene...
Det er bare kjemikalier.
Jeg kommer kanskje alltid til å være overfølsom,
men noen dager tenker jeg...
"Faen ta dette her. Jeg orker ikke mer."
Det blir bare for tøft.
Jeg har følt meg elendig i det siste.
Virkelig dårlig, overfølsom.
Det er vanskelig å tro.
Jeg forstår det sånn at nivået av toksiner er på maks.
Kroppen min greier ikke å kvitte seg med dem,
så jeg må foreta meg noe.
- Hei! - Hei, du.
- Hvordan går det? - Bra. Hva med deg?
Jeg har det bra. Fint å se deg, dr. Osborne.
Hvordan har du følt deg?
Jeg har følt meg ok.
Jeg er dr. Peter Osborne.
Jeg driver en klinikk for funksjonell medisin.
Mitt mål her i livet er å hjelpe folk med kronisk sykdom
til å finne svar utover medisinen når medisinen svikter.
Du husker alle disse tingene
vi testet hos deg. Særlig sink.
Jeg ga deg flere typer tilskudd...
- Ja. - ...for å rette opp i det.
Du tåler alt veldig bra.
Disse tilskuddene korrigerer.
Du ser ut som om du har vært ute og på farten.
Ja. Jeg kan oppholde meg
i naturlige omgivelser mye lenger enn før.
Kjemikaliene er fortsatt der,
men bare det å kunne være ute og til og med tåle været.
Det er et kjempeskritt framover.
Det er det. Første gang jeg traff deg, bar du maske.
- Ja. - Ja.
Du har jobbet deg oppover fjellet.
- Det stemmer. - Ja?
Jeg er stor tilhenger av å ha perspektiv.
Det som er reelt i sinnet ditt, er reelt i din fysiske verden,
for alt starter i hjernen.
Den har stor kraft.
Ikke fullt så flat. Jeg vet ikke om du husker det.
- Jeg husker ikke. - Denne neglen...
- var noe konkav. - Å, ja?
Få se den andre hånden.
Det var det som foregikk.
Denne er definitivt rundere.
- Ser du hvor flat den er? - Ja.
Den bør være enda rundere,
men den var mye mer konkav tidligere.
Nå husker jeg.
Placebo er et verktøy vi leger kan bruke,
og det betyr ikke at vi lyver til pasientene våre,
men som leger må vi starte med premisset
om å gi pasientene evnen til å bli frisk.
- Disse var opprinnelig konkave. - Å.
Tankens kraft er stor.
Det er en sterk forbindelse mellom kropp og sinn.
Det er sånn placebo virker.
Og jeg tror mange leger
svikter når det gjelder å aktivere placebo hos pasientene sine.
Jeg tror at du kan fungere mye bedre
i dagliglivet, og jeg vil at du tar utfordringen.
Prøv å være i nærheten av andre...
- Ja. - ...sakte, forsiktig.
La oss få deg inn i den virkelige verden igjen.
Det må være målet vårt.
Ja, selvsagt.
- Kan ikke leve i boblen for alltid. - Nei.
Å komme seg ut av den tilstanden der:
"Dette er mitt vann. Dette er min luft. Dette er mine klær.
Ikke forstyrr boblen min."
Vi må få henne
ut av de omgivelsene når kroppen hennes kan tåle det
og sørge for at hun ikke har en psykosomatisk reaksjon.
Jeg tror at for Pilar vil det å gå inn i
sosiale omgivelser litt etter litt
være en svært viktig del
av de siste skrittene mot tilfriskning.
Har du greid å være mer i nærheten av mannen din?
Det er fortsatt en utfordring.
Det fins ingen annen person i en voksen persons liv
som spiller en mer sentral rolle enn ektefellen,
på godt og vondt.
Et par må være på lag med hverandre til enhver tid,
noe som krever en vedvarende relasjon.
Mangel på relasjoner er en form for toksisitet.
Det er fortsatt en del ting du må jobbe deg gjennom.
Vi kan ikke forbli i limbo for alltid.
- Ja. - Ja.
Basert på mine erfaringer med andre pasienter,
forventer jeg å se like mye forbedring i løpet av de neste månedene,
antakeligvis mer enn i de foregående to månedene.
Det jeg var mest bekymret for,
var om du ville tåle det jeg satte deg på.
På grunn av overfølsomheten din.
Men...
så lenge vi fortsetter å gi kroppen din næring,
kan vi forvente at du blir frisk.
- Tusen takk. - Bare hyggelig, vi ses neste gang.
- Ja. Ser fram til det. - Fine greier.
Jeg er så glad for at jeg greier å se meg selv bli bedre.
Jeg ser resultater,
og jeg både føler og ser ting annerledes.
Og det er stort, vet du?
Ja.
Det er flott.
Det kommer til å ordne seg, Jill.
Det kommer til å ordne seg fordi det må. Det er sånn det funker.
Det har aldri funket for meg.
Det er bare ikke sånn det funker.
- Er du sint for det jeg sa? - Nei. Jeg er bare stressa.
Hva er poenget med...
Jeg blir stressa når du sier jeg ikke skal stresse.
Å, supert. Så...
JILL REISER TIL MARTHA'S VINEYARD FOR Å TREFFE DR. NAGY, EN SPESIALIST INNEN MILJØMEDISIN. Jeg fant Nagy på nettet.
Hun er en høyt respektert lege innen miljømedisin.
Hun er en av de få ekspertene som fins.
Hun gjør en fullstendig screening.
Det fins ikke noe hun ikke vil finne.
Hennes dyktighet er vel verd reisen.
Hei, fine hund.
- Hei, fine gutten, jenta. - Vil du jeg skal kaste?
Se den.
- La den være. - Har du tenkt å ta på den?
- Slipp den. - Ikke noe sniffing i skrittet nå.
- Slipp den. - God morgen.
- Sitt.
Ikke legg den leken full av spytt nær meg.
- Syns du spytt er ekkelt? - Hundespytt, ja.
- Chester, kom. - Nei, ikke...
Vi driver ikke med spytt i dag, ok?
La oss teste deg for skjoldbruskinsuffisiens.
Marcia legger et lite bånd rundt hånda di.
Bare fingre.
Det fins folk i landet som praktiserer slik medisin,
men ikke mange nok. Akkurat nå...
De er alle utenfor nettverket og utilgjengelige
- for de fleste. - Jeg vet at virker mye,
å bruke 200 til 1000 dollar
på å gå til lege og få gjort noen tester.
Men hvis du føler deg fantastisk resten av livet
ved å justere fire hormoner, er det verdt det.
Jeg skal bare lage merke med...
Noen ganger... Sånn, ja.
Vi skal bruke denne thyroflex-maskinen,
koblet til en datamaskin.
- Du kommer til å kjenne et smell. - Ok.
Vanligvis spør jeg: "Hva spiste du til lunsj i dag?"
Hva spiste du nylig?
THYROFLEX-TESTEN MÅLER FUNKSJONEN TIL SKJOLDBRUSKKJERTELEN VED Å TESTE REFLEKSENE.
Ok. Det er ikke så ille.
Nå skal jeg fikse deT som er feil.
Er du klar?
Nå skal jeg plassere den her.
Tretti, strømstyrke én og energi på .01.
Nå til den andre siden av munnen.
Allmennmedisinen har blitt utvannet...
...med altfor bred informasjon og ikke nok spesifisering
om hvordan en skal håndtere en pasient med
kjemisk miljøintoleranse.
Ok, den var bra. Én-tjue, én og .01.
Leger har ikke verktøyene.
Du kan ikke utføre en enkel blodtelling og lese
hele patologien til en pasient ut fra det.
Kan du holde disse mot hodet ditt sånn?
Og så setter vi på båndet.
Miljømedisin går dypere inn i årsaken
enn tradisjonell medisin gjør.
Nå vil jeg snakke om resultatene dine.
Dette er nivået av tungmetaller
etter at vi ga deg DNPS- og EDTA-drypp.
Vi sjekket urinen din etter seks timer
og målte bly, kvikksølv og andre tungmetaller.
La oss snakke om hvordan
denne testen er knyttet til el-overfølsomhet.
Herregud.
Vi blir el-overfølsomme
fordi cellene våre er forgiftet av muggsopp eller annet,
og det skader membranene.
Det viktigste her er å forstå at hvis du er el-overfølsom,
må du ta dette ytterst alvorlig,
for du kan bli mye sykere.
Tretti prosent av personer med kjemisk intoleranse utvikler el-overfølsomhet.
De får ofte en svært alvorlig grad av el-overfølsomhet.
De kan ikke være i nærheten av Wi-Fi. Det betyr at de knapt kan gå ut.
El-overfølsomhet er veldig skremmende.
Dette er overveldende.
Hvis jeg ser på de reelle følgene,
kan jeg ikke forlate huset.
Jeg er litt overveldet akkurat nå.
Jeg ønsker bare å forstå.
Når jeg ser på testingen av munnen din,
ser det ut til at fyllingene slo kraftig ut.
Du har en batterieffekt i munnen,
og det batteriet produserer strøm
i nærheten av hjernestammen,
og hjernestammen er forbundet med ryggmargen,
som leder til nervene som går til årene i beina.
Så hvis du har et batteri i munnen,
slik jeg har, og du fjerner det...
Jeg fjernet én krone.
El-overfølsomheten ble redusert med 90 prosent,
og den kjemiske overfølsomheten forsvant nesten øyeblikkelig.
Å, ja! Dette er...
Har du noen formening om hvor mye det vil koste?
Folk bruker 10 eller 20 000 dollar på å fikse munnen.
Har du kroner, blir det dyrt.
Hvis du bare har fyllinger, er det ikke så dyrt.
Men du har minst ti ting.
Ja, det ser ut til at du har minst ti ting...
Så det vil koste tre tusen hvis du bare tar fyllingene.
Med huset og rehabiliteringen
har det vært vanskelig.
Det har vært tøft for oss begge.
Denne sykdommen vil utvikle seg, med mindre du stanser progresjonen.
Hvordan gjør man det?
Ved å gå dypere inn i behandling.
Så hør på det jeg sier.
- Du kan bli virkelig syk. - Ok.
Hvis du ikke gjør noe nå, vil det skje.
Vi har ikke penger,
men jeg tror dette kan forandre alt.
Jeg har hørt folk si at du får hjernen din tilbake.
Det hadde vært vidunderlig.
Jeg trodde jeg skulle bli bedre, ikke verre.
Ga Hansa deg håp?
Klart jeg ville...
se noe mens vi var der.
Jeg blir redd når Jake er redd,
for da vet jeg at...
jeg virkelig burde være redd.
Pass deg.
Jeg vet ikke om det er den nye behandlingen eller noe annet,
men jeg fikk en stygg tilbakekomst av symptomer.
Å, gosj.
Syns du det var produktivt?
Kanskje.
- Hei. - Hei, B.
- Hvordan går det? - Greit.
- Virkelig? - Ja.
- Hatt en tøff uke? - Ja.
Da han kom tilbake og jeg ikke kunne se...
Han sa ikke engang hei da han kom hjem.
Han gikk inn på rommet sitt,
og jeg har ikke vekslet ett ord med ham på to dager.
Er du sulten?
Jeg lager et smørbrød til deg.
Jeg hører du kan spise litt ost.
- Kan du spise dette? - Ja.
Fint.
Vi har friske tomater fra hagen som du kan spise.
Jeg legger dem bare ikke på brødet.
Slik jeg føler meg,
er det umulig å få laget musikken til Final Space.
Noe som for meg betyr å gi slipp på drømmene mine.
Det ville ta knekken på meg,
å ikke kunne gjøre det jeg elsker mest.
I det siste har jeg måttet akseptere at
sånn er livet mitt nå.
Men jeg ser hvor vondt det er for familie og venner
og folk som bryr seg om meg.
Å se meg lide og føle meg hjelpeløs er tøft for dem.
Personen jeg var før
ville gjort alt for familien sin,
og jeg vil prøve å være den personen så langt jeg makter.
Forholdet mitt til Jake er vanskelig.
Han er fjern.
Men jeg fikk en tekstmelding fra Jake.
"Hei, mamma og pappa.
Det siste året har vært litt av en storm, hva?
Jeg vet at dere ikke tenker på det sånn,
og det er derfor jeg ville sende denne meldingen.
Jeg vil dere skal vite at jeg ser det hver dag,
dere gir, ofrer, strever.
Jeg ville bare at dere skal vite...
Jeg er glad i dere.
Takk. Sønnen deres, Jake."
Og...
Det betydde så mye for oss.
Det...
Det er dét det handler om, ikke sant?
Du kan ikke gi opp når det dreier seg om ungene dine.
Du kan bare ikke gi opp.
Det er...
Det er vanskelig å si hva som kommer nå.
Jeg kommer vel til å fortsette å gjøre det jeg gjør nå,
bare fortsette med behandlingen og stole på at den hjelper.
Jeg håper jeg blir bedre,
selv om det ikke føles sånn, og planen er å holde det gående.
Bare fortsette å bli bedre og kjempe...
Prøve å finne de dagene jeg kan gjøre noe.